Två av dina män döda på två dagar, Överste.
Det verkar som om du har tappat kontrollen över ditt kompani.
Kommer Löjtnant Scott att få rätt till en rättegång
och möta anklagelserna?
Major Fussel såg honom stå böjd över kroppen.
Jag skulle vilja säga att han redan haft sin rättegång.
Vilken fånge som helst som anklagas för brott mot en annan fånge...
har rätt till en rättegång.
Och om pojken åkt fast i Alabama...
så hade inte varit någon rättegång överhuvudtaget.
Stämmer inte det?
Ja, du kanske har rätt, Överste.
Vi ska kanske bara glömma rättegången.
Låt oss bara dra ut honom ur barracken...
och skjuta två skott i bröstet på honom...
precis som ni gjorde med Löjtnant Archer.
En rättegång.
En krigsrätt.
Som i era amerikanska filmer?
Ja?
Visst, någonting sånt'.
Det skulle vara roligt.
Visst.
Jaha, Överste.
Du kanske leder saken
på din scen här.
För bort honom.
Överste, mina män står på den här scenen varje dag.
Med er tillåtelse...
skulle vi vilja slå upp ett tält
där rättegången kan äga rum.
Nej.
Din scen duger gott.
Du har tid framtill i slutet av veckan
att ha hand om rättegången.
Det är en allvarlig anklagelse, Överste.
Rättegången tar längre tid än några dagar.
Mer än tusen amerikanska fångar från Ardennerna..
kommer i helgen.
Jag placerar dem på din scen.
Överste, jag har precis förklarat för dig att...
Överste..
På lördag, då är din scen min.
Ta kroppen till bårhuset.
Vänta, Överste!
Det här är en mordplats.
Ursäkta mig, Löjtnant.
Jag sa, det här är en mordplats.
Kroppen och allt runt omkring..
är nu bevis.
Detta område får inte röras...
förrän allt är fotograferat.
Självklart.
Låt allt vara som det är.
Jag utser dig som försvarare åt Löjtnant Scott.
Sir, jag är ingen advokat.
Du lät som en för en minut sedan.
Jag kan vara vittne.
Jag menar, jag hörde Löjtnanten gå ut.
Löjtnanten behöver vår hjälp.
Jag utser dig till försvarare.
Uppfattat?
Ja, sir.
Utgå, Löjtnant.
Sir.
Och den här killen som åtalar mig...
den här Kapten Sisk...
är han en riktig advokat.
Ja.
Det låter ju bra.
Jag tror vi får lägga fram saken som ett slagsmål, Scott.
Så är det.
Det inträffade ett slagsmål som spårade ur.
Det är meningen att du ska fråga mig om jag gjorde det först.
Hör här, jag kom hit för att döda nazister.
Om jag hade velat döda knäppskallar...
kunde jag ha stannat kvar i Macon.
Major Fussel säger att han såg dig stå lutad över kroppen.
Fussel är nazist!
Nej. Fussel är ett vittne...
och han kan få dig hängd...
Hör här, allt jag säger är om det var ett slagsmål...
som spårade ut lite...
då är det inte mord.
Det är dråp.
Förstår du det?
Jösses, oh, jösses.
Kan jag ge dig sparken?
Lyssna Scott, jag försöker bara...
Om det är en svart kille i en rättegång...
och det är en vit kille som blivit mördad...
så finns det inget som heter dråp.
Vet du inte det?
Eller missade du något...
tredje året på juridiklinjen?
Vad förväntar du dig egentligen?
Ett "Hej, ja, sir, chefen."
Eller "Varför, tack, chefen. Ni är mycket vänlig"
Är det så en stressad färgad man uppför sig...
där du kommer ifrån?
Ingen stressar dig, Scott.
Hur kommer det sig då att den enda riktiga advokaten
är den killen som åtalar mig...
och jag är fast med dig som försvarare?
Det är så Översten vill ha det.
Visst, men jag vill inte bli stressad.
Vi ses vid barracken.
Ja, sir.
Jaha, Löjtnant?
Jag behöver några saker, sir.
Vem har Bedfords tillhörigheter?
Det har vi.
Jag behöver se dem...
och fotona som togs på platsen...
och hans kropp, så klart.
Vad sa Scott till dig?
Sir?
Du var med honom hela dagen.
Vad sa han till dig?
Jag är ledsen, sir. Jag kan inte avslöja det.
Visst kan du det.
En rättighet som advokat, sir.
Bara en advokat har den rättigheten.
Jag behöver vara informerad om allt...
som Scott tänker vittna om.
Sir, ni ska vara Ordförande vid krigsrätten.
Hur skulle jag kunna diskutera vårt fall med er?
Antyder du...
att jag skulle förråda Löjtnant Scott?
Att jag skulle tala om detaljer i fallet
till åklagaren?
Nej, sir.
Scott följde Bedford ut genom latrinen.
Om han vittnar om det...
så vet varenda tysk hur vi kommer in...
och ut i barracken efter mörkrets inbrott...
och varenda en i lägret får lida
på grund av det.
Hänger du med, Löjtnant?
- Ja, sir. - Bra.
Så, Scott kommer vittna om att han gick ut...
genom ett hål under kaminen...
i barracken.
Och du ska se till att han är införstådd med det.
Förstår vi varandra, Löjtnant?
Det gör vi, sir.
Utgå.
Anhåller om att få tala, sir.
Tala fritt.
Scott tror att allt detta bara är en uppvisning.
Han tror att du fällde domen
så snart som kroppen föll till marken.
Har han rätt?
Bedford sitter med fotbojor i min barrack.
Jag ska se till att du får det.
Inte mycket att se på, eller hur?
Kände du honom?
Nej.
Inte personligen.
Men mina vakter gjorde tydligen det.
Det här är till dig.
Tack.
Hur väl?
Dina vakter, du sa de kände honom.
Hur väl?
Ja, det får du fråga dem om.
Den här är också din.
Vi hittade den på hans handled.
Men med inskriptionen...
och de här nya stövlarna på dina fötter...
Jag drog den slutsatsen.
Det är lite svårt att föreställa sig, Överste...
dina vakter på ett förhör.
Jag kan ordna det.
Jag kan ordna vad du vill.
Det är inte mer än rätt...
såsom din Överste kastar dig åt vargarna.
Jag är inte säker på att jag hänger med.
Verkligen?
Yale har inte för vana att att acceptera idioter.
Åtminstone var det inte så när jag studerade där.
Den äldsta deltagaren i klass '28.
Mina kamrater röstade på mig som den som jobbade hårdast.
Men vi kan väl utbyta historier en annan gång?
Just nu har vi en rättegång att förbereda.
Det är ett ärligt erbjudande, Löjtnant.
Vad som helst som kan vara till någon hjälp...
Uppriktigt.
Och exakt var befann ni er Major Fussel...
den aktuella natten?
Jag gick på området bakom den här scenen...
och den australiska inhägnaden...
Och vid vilken tidpunkt var det?
Kanske runt 1:00 på natten.
Och kan du berätta för rätten vad du såg?
Den svarta Löjtnanten Scott låg på knä över kroppen.
Jag tyckte det såg ut som om han kollade om mannen var död.
Jag blåste i min pipa och han började springa.
Och vad gjorde du sedan?
Jag skulle inte ha skjutit men det var mörkt.
Och det var han också.
Major Fussel, hur väl kände ni Sergeant Bedford?
Lite grann, tror jag.
Du handlade med honom regelbundet.
Handlade?
Byteshandel.
Cigaretter mot ett par stövlar..
Choklad för några extra bitar.
Nej, det har jag aldrig gjort.
En krigshandel med en tysk soldat?
Det kan jag aldrig tänka mig.
Får jag upprepa vad han faktiskt sa till Kapten?
Varsågod, Menig.
Löjtnant Scott sa, "Jag kommer döda dig..
"Jag kommer ta mig fan döda dig. Bedford."
Korpral, har du någonsin hört en annan man...
hota en annan soldat under din tid i armèn?
"Bäst att du skärper dig annars dödar jag dig."
"Jag dödar dig om du rör mina cigaretter igen."
- Den sortens prat? - Jo, sir.
Jag slår vad om att du själv har sagt så ett par gånger.
Jag antar det.
Korpral, dödade du någon gång någon av de männen
du hotade på det viset?
Nej, sir.
Men jag är inte färgad.
Jag kan lägga band på mig själv.
Så du har också hört de hoten
från den anklagade mot Sergeant Bedford?
Herr domare, detta är det fjärde vittnet från åklagarsidan
som är kallat att vittna i den här saken...
om försvaret vill yrka på att den anklagade
verkligen hotade Sergeant Bedford till livet...
kan vi avstå från flera vittnesmål...
att han har gjort det. - Herr domare...
Sergeant Webb är kallad som ögonvittne...
till själva brottet.
Han är vaddå?
Stämmer det, Sergeant?
Ja, sir.
- Sir, det är lögn. - Herr domare...
sergeanten vittnar om att han på mordnatten...
tittade ut genom fönstret i barrack 27...
när Löjtnant Scott antastade Sergeant Bedford...
utanför scenen och bröt nacken på honom.
Herr domare, det gjorde han inte.
Jag stod exakt bredvid Sergeant Webb...
precis vid mordtillfället.
- Han såg ingenting sånt'. - Så fan jag gjorde.
Du vet inte vad jag såg.
Sir, jag yrkar på att rätten talar om för vittnet...
vilka konsekvenserna blir för mened...
Han svor eden på bibeln
och lovade säga sanningen, Löjtnant.
- Det räcker för min del. - Protest, herr domare.
Vi har inte några tidigare anteckningar av hans vittnesmål.
- Sitt ner, Löjtnant. - Herr domare, bara hans fördomar...
Löjtnant!
Sitt ner, tack
Jag kommer sedan.
Jag måste gå och göra lite affärer i barrack 18.
Kolla om du kan skaffa mig lite röka.
Webb...
Du ljuger som fan, vet du det?
Ja, och du borde kanske sköta dina egna affärer.
Det här har du inte med att göra, Webb.
- Hej, Löjtnant. - Eller du. Vem som helst av er..
Vad vet du, Joe? George S. Patton dök precis upp.
Gå tillbaka till er barrack, Korpral.
Ta dina två vänner med dig.
Så vad är det här, Webb?
Det där du gjorde idag.
Tycker du att du är skyldig Vic det?
Varför är du så tokig i den där flygande piccolon förresten?
Han är soldat.
Vic Bedford var soldat.
Han stred. Han hade mod.
Men sånt känner väl inte du så mycket till, Löjtnant?
Du ljög därinne idag.
Du såg inte vad som hände bättre än vad jag gjorde.
Det behövde jag inte. Jag vet.
Det räcker inte.
Det räcker för McNamara.
Ledsen för vad som hände därinne idag, Lincoln.
Jag hade inte räknat med det..
Du säger att det är första gången...
du ser en man ljuga
när han svär på bibeln...
Jag skriver ett brev till min pappa.
Tänkte jag skulle berätta för honom först.
Han var med i det de Infanteriet...
i förra kriget, den gamla 15:de
De var de första färgade trupperna som var i Frankrike.
Tjänstgjorde din pappa?
Min pappa var på högkvarteret.
Han hade även en 8:a på sin axel.
Det såg hans pappa till.
Det är så vi gör i vår familj.
Det är en skam.
Har ditt vittnesmål att förbereda.
Visst.
Löjtnant.
Hur mår du?
Inte så bra, kan jag tänka mig.
Kom upp bara.
Du fick ta emot ganska mycket stryk idag.
Det värmer inombords.
Har du läst Mark Twain?
Den är underbar.
Överste, jag har ett vittnesmål att förbereda.
Ja. Jag vet.
Det är därför jag ville träffa dig.
Vi har ett bibliotek med alla amerikanska militära handböcker.
Jag tänkte att du kunde ha användning för den här.
Jag kan inte ta emot den, Överste.
Vi har en policy när det gäller brodersmord...
Löjtnant, utan den så kommer din klient...
att möta arkebuseringsplutonen.
Skulle det vara bättre?
Din son?
Ja.
Var slåss han någonstans?
Det gör han inte längre.
Den ryska fronten.
Hemskt ställe.
Jag beklagar.
Jag har dödat min beskärda del av engländare och fransman, antar jag..
i första kriget.
De hade också fäder.
Det är förbjudet, förstår du.
Negro jazz.
Dessa är kanske de enda kopiorna i sitt slag...
i hela Riket.
Men jag är ganska förtjust i dem.
Trevliga att läsa till, förresten.
Tar en man helt tillbaka.
Varsågod och sitt.
Tack för din tid, Överste.
Löjtnant...
Ha så trevligt med handböckerna.
Ordning, gentlemän.
Kapten Sisk, på åklagarsidan...
är ni beredda att kalla in nästa vittne?
Ja, det är vi, herr domare.
Ber rätten om ursäkt, sir.
Ja, Löjtnant?
Innan vi fortsätter, Herr domare...
har det kommit till min kännedom att rätten...
har förbisett några procedurmässiga saker igår.
Jag hänvisar till "Den amerikanska Handboken i Krigsrätt"
kapitel 12, paragraf 57, 58.
Kom till saken.
Med hänvisning till de paragraferna, Herr domare...
var rätten förpliktigad igår att fråga den anklagade...
om han önskade protestera mot någon medlem i rätten...
för diktatoriskt utövande innan något åberopande kan äga rum.
Lite sent att tänka på nu va, Löjtnant?
Hur som helst är det en rättighet..
som den anklagade är garanterad.
Nå väl.
Önskar den anklagade att protestera mot
någon medlem i rätten nu?
Ja, det gör vi, herr domare.
Ni, sir.
Begäran avslås Fortsätt, Kapten Sisk.
Sir, enligt 12:te kapitlet de paragrafen...
så har den anklagade rätt till 1 ovillkorlig protest...
av nämnden, och denna protest...
och den behöver inte ha med rätten själv att göra.
Begäran avslås, Löjtnant.
Då måste rätten vända till paragraf 58...
vilken säger att försvaret att utesluta...
en medlem i rätten av den orsaken...
om en medlem har förutfattade meningar...
gentemot den anklagade och hans fall.
Rätten har inte visat några fördomar i det här fallet, Löjtnant.
Herr domare, rätten har visat
i flera samtal i början
av förhören, en tydlig motvilja mot den anklagade...
hans fall och hans advokat, sir.
Då så.
Vi tar en kort paus för att överväga saken..
- Löjtnant Hart. - Sir?
Får jag prata med dig utanför ett ögonblick, tack?
Sir?
Lyssna på mig, din bortskämda lilla skit.
Jag vill inte bli utskrattad. Inte av honom.
Sir, jag försöker bara skydda min klient.
Din klient håller på att förlora sin advokat, Löjtnant.
Sir?
Stadga 32: ohörsamhet i rättsal..
Stadga 70: avsiktlig fördröjning.
Jag känner också till boken.
Utan och innantill.
Då måste du känna till sir, att...
Håll käften och lyssna på mig, Löjtnant.
Du tar inte emot något av den befälhavaren igen.
Är det klart?
Du får inte låta honom ta del i...
i den här rättegången, är det uppfattat?
Du sätter inte din fot på hans kontor igen...
utan mitt tillstånd.
Förstår vi varandra?
...och propaganda rapporteras från dem...
och av tyskarna över Strassburg.
Ena minuten kan man höra Hitler själv meddela...
att han kommer vara i Strassburg den sista januari...
på årsdagen då nazisterna tog makten i Tyskland.
Och nazisterna påstår att 2 nya divisioner...
rycker fram mot Strassburg,
och att amerikanarna är på flykt från Alsace.
Ju närmare de kommer, ju våldsammare blir de.
Nazisterna hotar med att infria sina löften...
Men idag...
Kom in. Sitt ner.
Vi har satt stopp för tyskarna...
Ta dig en drink.
Visst.
Du kan kanske hjälpa mig att dechiffrera några av de här koderna,
som kommit genom BBC ikväll, eller?
Jag tror inte du behöver min hjälp, Överste.
Verkar ganska klart vad de säger.
Det kan tyckas så.
Eller är allt bara propaganda.
Vad säger du om det?
Konstigt det där med krigsskador.
Ju äldre du blir, ju mindre stolt blir du över dem.
Har du en till sån här någonstans?
Naturligtvis.
Bra. Varför tar inte du och jag en promenad ute i vår inhägnad...
och har en gammaldags duell?
Det skulle väl vara synd, eller hur?
Du kan säkert komma på ett klokare sätt...
att komma ut från lägret än det, eller hur?
Du tror att kriget väntar på dig, är det så, Överste?
Det gör det inte, det vet du. Det gör det aldrig.
Du är full.
Ja.
Men jag ser saker och ting mycket klart.
Vet du, ibland tror jag att din Löjtnant Scott...
kanske haft det bättre i Alabama.
Lynchning är över på ett par minuter.
Den slags rättvisa han får här är mycket grymmare.
Är det därför du gav Löjtnant Hart handboken?
Jag försökte bara hjälpa grabben.
Han har tillräckligt att oroa sig över...
utan att förse dig med underhållning.
Ja.
Han har dig att oroa sig för, eller har han inte det?
Lägg dig inte i våra affärer.
Ursäkta mig, Överste men du befinner dig knappast
i en position där du kan ge order.
Speciellt inte till mig.
Just nu, ja.
Såvida, att du inte tror på...
den propaganda som hörs därute, förstås.
Ja, tanken var att följa efter Bedford...
och fånga honom ute i inhägnaden.
Jag ville släpa honom tillbaka under barracken
och trycka ner ansiktet i leran.
Men när jag fick tag på honom...
så var han redan död, bredvid scenen...
nacken var bruten.
Det var då allt hände.
Hundar, upp med händerna, och så var det med det.
Löjtnant, smörjde du in...
ditt ansikte eller händer med något innan du gick ut den kvällen?
Skokräm? Sot?
Nej.
Försvarets bevisföremål 1, Herr domare.
Foto av den döde, tagna i lägrets bårhus.
Rätten kan lägga märke till de svarta fläckar...
på Bedfords högra kind och haka.
Herr domare, vad har det med saken att göra?
Att visa för rätten att...
den som dödade Vic Bedford var vit.
Jag skulle vilja be om rättens tillstånd...
att hålla en demonstration, Herr domare.
Jag vill också be rättens domare att resa sig.
Fortsätt.
Baserat på Bedfords skador och det faktum att...
ingen har rapporterat att de hört honom kalla på hjälp den natten...
måste vi anta att han antingen var
vän med sin våldsman...
eller att den som dödade honom gjorde det bakifrån...
det måste ha gått till ungefär så här.
Kapten, om du inte har något emot det så ta greppa efter...
mitt ansikte för att stoppa mig.
Mördaren har naturligtvis övertaget,
han har kraft och har överraskat, så nacken knäcks...
och Bedford faller, och fläckarna finns kvar på honom.
De fanns också på hans fingrar. Kapten?
Vid den här tidpunkten skulle jag vilja att rätten...
tar med följande i protokollet:
vem som än dödade Vic Bedford...
hade sådan smörja i sitt ansikte natten då mordet inträffade,
vilket ställer 2 frågor.
Den första, av vilken anledningen hade Lincoln Scott...
svärtat ner sitt ansikte?
För att se mer svart ut?
Den andra, om det nu är så, vilken tid gick han iväg?
Herr domare, ni stod ansikte mot ansikte med honom...
direkt efter hans gripande.
Hans ansikte var rent.
Jag tror det är rimligt att dra den slutsatsen...
att den som dödade Vic Bedford var inte bara vit...
utan han väntade också bakom den här scenen...
med sitt ansikte insmort för att inte bli igenkänd av vakterna.
Inget att tillägga, herr domare.
Löjtnant, du säger att Sergeant Bedford smög ut...
genom en lös bräda bakom barrackens kamin...
Stämmer det?
Ja, sir.
Och du tog samma väg den aktuella natten...
efter han gått ut.
Ja, det gjorde jag, sir.
Vad hittade ni där nere, Löjtnant?
Förlåt, sir?
Vad fanns det där nere på marken?
Lera, eller hur?
Du har vittnat om att det var din avsikt att
trycka ner offrets ansikte i leran...
tills han bad dig sluta...
så det var lera där nere, stämmer inte det, Löjtnant?
Jag antar det.
Och ganska mycket sot från själva kaminen.
Så är det möjligt att Sergeant Bedford...
har kravlat sig genom ett hål fullt med sot...
och han har kravlat med ansiktet neråt..,
under barracken som var våt av lera...
vilket kanske har orsakat sotet och leran i ansiktet.
Inget att tillägga, Herr domare.
Tack, Kapten Sisk.
Vill ni stiga ner, Löjtnant.
Löjtnant Scott?
Ni vet hur mycket de har försökt...
att få bort oss från flygvapnets skola... de färgade piloterna...
Ditt vittnesmål är avslutat, Löjtnant.
Du kan stiga ner.
Det var test efter test.
Allt de kunde komma på för att få oss...
till köket eller chaufförer eller till att ösa skit.
Herr domare, detta är högst ovidkommande.
- Vittnet har redan... - Men jag vägrade att försvinna.
Likadant var det med Archer. Helvete och ute på djupt vatten.
Vi kämpade mot reglerna.
Vi var bara fast beslutna...
att vi inte skulle tillbringa vår tid i kriget som "niggers".
Det räcker, Löjtnant! Du kan gå till din plats.
Med all respekt sir...
Jag skulle vilja utöva mina rättigheter och vända mig till rätten.
Jag har suttit ner ända sedan jag kom hit.
Och vet du vad, jag skulle ha stått upp och sagt något...
i samma ögonblick ni kastade in oss till de meniga...
istället för att inkvartera oss anständigt som officerare.
Men det är okej.
Du förstår, färgade män förväntar sig att...
gå igenom svåra prövningar i den här mannens armè.
Archer visste det.. Det gjorde vi allihop.
Det finns ett läger precis utanför Macon, där jag är från, och...
dit skickar armèn de tyska krigsfångarna...
sätter dem i arbete med att plocka bomull.
Men det konstiga är att alltid någon gång ibland
ser vi dem gå genom byn,
de går på bio, äter på restauranger...
men om vi vill gå på samma biografer...
måste jag sitta nästan längst bak.
Och restaurangerna är stängda för mig även när jag bär uniform.
Men tyska krigsfångar får sitta där och äta.
Och detta måste ha hänt...
minst hälften av alla killar i Tuskegee.
Men saken är den...
vi fortsatte att intala oss att det spelar ingen roll...
så länge vi gjorde vårt jobb, så var det värt det...
därför att kriget skulle ta slut och vi kunde åka hem...
och vara fria att kunna gå på vilken gata som helst i Amerika...
och kunna hålla huvudet högt som män.
Så det var det vi gjorde.
Vi gjorde vårt jobb.
Vi tjänade vårt land. sir. Archer och jag.
Och det du lät hända honom...
det du tillät hända honom...
är skrämmande.
Och det är det här också.
Ta det lugnt, Löjtnant.
Hur behandlar de dig?
Inte värre än männen i min barrack, sir.
Jag kan kanske hitta ett täcke till åt dig.
Nej. Det är bra.
Godnatt.
Nya order, gentlemän.
Innan ni fortsätter, Herr domare, den anklagande har inte vilat ännu.
Vill ändå kalla ett sista vittne.
Försvaret kallar Oberst Werner Visser.
Är det ett slags skämt, Löjtnant?
Han är ett viktig vittne i vårt fall, sir
Såvida, översten inte vägrar att vittna, förstås.
Det gör han inte.
Överste, kan ni berätta för oss...
vilken slags relation ni hade till till Vic Bedford?
Det kan jag gärna göra. Jag hade ingen.
Och vad med dina vakter, Överste?
Major Fussel, till exempel?
Kände du till hans byteshandel med Vic Bedford...
på nätterna efter inlåsningen?
Det skulle vara omöjligt i det här lägret, Löjtnant.
Vår policy förbjuder det.
Kommer du ihåg vårt samtal vi hade...
på bårhuset för 4 dagar sedan.
Vagt.
Jag frågade dig om du kände Vic Bedford...
och du sa, "Nej, men mina vakter tycks verkligen göra det"
Kanske.
Så, du säger alltså
att ingen vakt har någonsin handlat med Vic Bedford...
och ändå hade han möjlighet att skaffa sig vinterstövlar...
tjocka strumpor, färsk mjölk, och delar till en dold radio.
Är det det du säger?
Löjtnant, jag sitter här som en gest på militärt vänskapsbevis.
Om det är din mening att utpeka mig som en lögnare...
Nej, Överste.
Det är min mening att säkerställa...
att Vic Bedford hade byggt upp en tillräckligt stark förbindelse...
med era Majorer Wirtz och Fussel...
för att vara med i sammansvärjningen mot Lamar Archer...
konspirerade med dem i incidenten med tältpinnen,
vilken resulterade i Archers död.
Löjtnant Archer blev skjuten när han försökte fly.
Nej, Överste.
Löjtnant Archer blev avrättad i utbyte mot information.
Archer dog.
Fem minuter senare...
kom Överste Visser Major Wirtz in i barrack 22...
och förstörde en dold radio...
som de hade försökt hitta i flera månader.
Kan du berätta något för rätten om de här föremålen, sir?
Identitetspapper, lite pengar.
Vad är det med dem?
Perfekt tysktillverkade id-papper och tyska mark.
Tvåtusen.
Mer än tillräckligt med kontanter för att ta sig genom landet.
Vic Bedford förvarade dessa på ett gömställe bredvid sängen.
Åter igen, kan du berätta för rätten...
vilken slags relation ni hade till Vic Bedford?
Jag hade ingen, Löjtnant.
Har du någon aning om...
hur han kan ha fått tag på de här föremålen, sir?
Om de inte kom från dig...
och om han aldrig haft några affärer med dina vakter...
så är saken den, Överste att
Vic Bedford handlade med dig och dina män regelbundet.
Protest, Herr domare!
Så snart han blev hård mot dig, gav du order om mordet.
Stämmer inte det, Överste?
Löjtnant Hart...
Jag trodde du försökte, otroligt nog...
att fastställa att mördaren hade svärtat sitt ansikte med sot.
Om nu någon av mina vakter...
eller till och med jag ville döda en av mina fångar...
Vic Bedford i detta fallet...
behövde vi väl knappast svärta ner våra ansikten för att göra det.
Eller behövde vi det?
Flytta dig. In i hörnet, Vic
Kapten.
Förstår du?
Tyska uniformer, sprängämnen.
Ja, Kapten, jag förstår.
Rättegången har inget och göra med Lincoln Scott, eller hur?
Nej.
Det är så det måste göras.
Vår tid är ute, Hart.
Vi förlorar den här scenen imorgon.
och jag förväntas att hålla Visser och hans män distraherade...
medan halva lägret går ut.
Är det så, Kapten?
Jag frågar fel djävla kille.
Jag har precis sett tunneln, Överste.
Kom hit, Löjtnant.
Allt på det här stället är lögn.
Allting.
Herre gud!
Först berättade han för tyskarna om radion.
Det var bara en tidsfråga...
innan han skulle berätta för dem om tunneln.
Du dödade Bedford.
Det stämmer.
Om du djävlas med den här verksamheten på något sätt, så dödar jag dig också.
Du kommer sitta i den där rättssalen...
liksom Kapten Sisk drar ut på den här processen.
Dra vilka slutsatser du vill, men så är det.
När den styrelsen tar paus för överläggning,
så går 35 man under taggtråden.
Och Lincoln Scott kommer vara död.
Det är krig, Löjtnant.
Kriget är vid fronten, Överste. Vi är inte ens med i det längre.
Tala för dig själv!
Du förstår, de där ryssarna...
de gick ut och in här varje dag.
- Vet du vart de gick? - Ammunitionsfabriken.
Armèn tror att det är en djävla skofabrik.
Hör här...
Jag vill inte se Scott död mer än vad du vill.
Men om en man måste offras...
för att nå målet...
så är det så det måste bli.
- Jag håller fullkomligt med, sir. - Bra.
Men jag tycker att den mannen borde bli du.
Och var inte orolig, jag ska spela min del.
Men i slutet av rättegången...
så kommer du tappa din lilla klubba.
Du kommer få stå upp...
och du kommer att få erkänna mordet.
Det är din plikt att göra det.
Dra åt helvete, Hart.
Vad fan vet du om plikt?
Det kommer du märka i rätten, sir.
Jag har en bättre fråga.
Vad i helvete fanns det i soppan igår kväll?
Jag har 20 man med matförgiftning.
Överste? Oj! Överste!
Du är inte i form för rättegången, sir.
Jag mår bra. Verkligen. Jag mår bra.
Vi sammanträder som planerat efter överklagandet.
Ställ upp dem.
Fångar, lystring!
Nya order, gentlemän.
Kapten Sisk...
är åklagarsidan klar för slutpläderingen?
Det är vi, Herr domare.
Då så.
Jag är ledsen, gentlemän.
Rätten behöver 5 minuters paus innan slutpläderingen.
Överste. Överste!
Överste? Överste!
Ta honom tillbaka till barracken.
Ta hans kappa.
Försök att vila, sir.
Då så, kom nu. Tillbaka till barracken.
Vi behöver mer tid, Överste. Han är mycket sjuk.
Överenskommelsen gällde till i slutet av veckan.
Det är frågan om artighet, Överste.
Överenskommelsen var idag!
Jag behöver prata med dig.
Är du bra på poker, Lincoln?
En rymning kommer äga rum senare i eftermiddag.
En rymning? Hur då?
Ner genom en tunneln i den brända scenflygeln,
medan juryn har överläggning.
Så vad menar du? Har allt varit ett skämt?
Ja.
Men Archer och Bedford är döda på riktigt.
Är det också ett stort skämt?
Hör här, vi har inte så mycket tid.
Under överläggningen går du under taggtråden...
tillsammans med 35 andra män.
Är McNamara också med?
Ja, McNamara, också.
Det är konstigt. Jag höll just på att skriva till min son...
och i brevet försökte jag förklara för honom...
vad ordet ära betyder.
Det vore väl en djävla grej eller hur...
att få reda på att din pappa hjälpte 35 man...
att fly från ett ställe som detta?
Du ska också ut, Lincoln. Har du förstått det?
Jag kan inte, Tommy.
Anta att styrelsen kommer tillbaka...
och så sitter det ingen på den anklagades stol längre.
Det spelar ingen roll. Då är du redan ute.
Sedan börjat sökandet...
och alla de här männen de kommer inte ha en chans.
Lincoln, om du stannar kommer du bli dömd.
Om jag stannar, har de här männen en chans.
Och du kommer bli avrättad.
Lincoln, lyssna på mig, snälla..
Allt är bra, Tommy.
Allt är verkligen bra, Tommy,
så länge han vet vad som hände här.
Så länge det finns någon som kan tala om det för honom.
Hur långt skulle jag hinna?
En färgad man som springer genom den tyska landsbygden?
Jag skulle vara en måltavla.
Det började med en fin idé.
Låta en färgad man delta i kampen.
Men ingen i Flygvapnet övervägde vad som kunde hända...
om någon av Tuskegee männen blev nerskjutna någongång.
Ingen ställde sig ens frågan vad som kunde hända...
om en färgad officer plötsligen blev tillfångatagen,
och blev skickad till ett krigsfångeläger, som det här.
Men Lincoln Scott blev nerskjuten och blev skickad till ett läger...
och här blev han bara instängd...
bland vita meniga män, han blev inkvarterad hos dem.
Män som Stabssergeant Vic Bedford.
Bedford, den riktiga Bedford, var en man okänd för oss.
Hatisk, hämndlysten, med en trångsynthet som sitter djupt rotad.
En man som inte kunde stå ut med tanken...
att vara under samma tak som en färgad officer.
Så han trakasserade Scott, förföljde honom.
Vägrade till och med att respektera Scotts rang.
Sen konspirerade han att döda den enda vännen Scott hade här.
Det var därför Scott följde efter Bedford ut...
den aktuella natten...
smög upp bakom honom och bröt nacken.
Medlemmar i styrelsen, det är inte med nöje...
vi anklagar Löjtnant Scott...
men ett allvarligt brott kräver..
att vi inte tar hänsyn till våra passioner och sympatier...
utan håller oss helt och hållet till sanningen.
Det är det här.
Löjtnant Scott är direkt...
och obestridligen identifierad vid platsen för brottet.
Han hade motiv, han hade tillfälle...
och han var fientlig inställd till offret...
vilket har blivit bekräftat till och med i hans eget vittnesmål.
Lincoln Scott är en officer, han är en soldat...
men han är också en mördare.
Det finns en grundsats hårt sittande i oss alla...
från våra första dagar i grundutbildningen.
Ibland måste en man offras...
för den goda sakens skull, och för männen runt om.
Någon måste vara den första att nå stranden...
eller att hoppa på en granat eller att avleda fiende eld...
så koordinater kan dras för dödspatruller.
Vic Bedford lärde sig också den grundsatsen...
bortsett att Vic gjorde det baklänges.
Vic trodde att ibland var några hundra män...
tvungna att offras för det goda av en.
Han. För Vic.
Mottot var ändamålsenlighet.
En dag handlade han med våra förövare...
som hade svårt att hitta delar till en radio...
blev skyldig lojalitet till vår chefsofficer...
och hans stab.
Sedan skulle Vic tala om för tyskarna var de kunde hitta radion.
Iväg.
i utbyte mot mordet på Lamar Archer.
Armèn har sina fegisar...
och Vic Bedford var en av dem.
Den har också hjältar, soldater som Lincoln Scott.
Lincoln Scott som inte ville något annat än att tjäna sitt land.
Och det gjorde han..
Nio nerskjutna tyskar, 30 uppdrag...
ända tills ett av de uppdragen förde honom hit, Fångläger 6A...
där Vic stal och plundrade, Bedford så kallade vänner...
ljög medan de väntade.
Scott var en måltavla från det ögonblicket han kom hit.
Han fick stå ut med förolämpningar, hot, men han gav inte igen..
Han dödade inte Vic Bedford.
Nej.
Någon lurade honom att göra det.
Det kan ha varit vem som helst.
Vakten som trodde att Bedford hade lurat honom.
En krigskamrat som upptäckt Bedfords förräderi..
Till och med en av våra egna högt uppsatta officerare...
som straff för att ha skvallrat om den där radion.
Så vem är då vårt offer?
En trångsint person. En förrädare. En råtta.
En fiende till varje soldat i lägret.
Frågan är, vem hatade honom tillräckligt mycket för att döda honom?
Översten.
Jag det gjorde jag.
Stopp ett tag. Vad är det du säger?
Jag dödade Vic Bedford, sir.
Kom igen, Överste. Här.
Jag vill att varenda man i lägret är närvarande
vid avrättningen av Löjtnant Hart.
Mycket modigt. Verkligen mycket modigt.
Överste, den här mannen har rättigheter.
Inte nu längre.
Rätten måste fortfarande ha överläggning av saken.
Jag är rätten nu!
Nu. Ta upp honom. Ta upp honom. Ta upp honom.
Försvinn.
Jag vill att varenda man...
som har deltagit i krigsrätten...
flyttas bort från raden.
Ställ upp dem.
Ställ upp dem. Nu.
De här männen vet inget, Överste.
Ställ upp dem!
Du kommer bli den förste.
De här männen vet inget.
Du kommer bli den förste!
Överste, de vet ingenting.
Så dina män är också sabotörer?
Nej, Överstel, de är bara soldater.
De följde mina order.
Jag tar på mig det fulla ansvaret.
Det var mycket ädelt av dig.
Ser ut som du vann vår duell, när allt kommer omkring, Överste.
Nej.
Vi förlorade båda två, eller hur?
Jo.
Och nu vill du ge ditt liv mot deras?
Ja, det vill jag.
Ja, då så.
Vi begravde Översten i en märkt grav bakom lägret.
Tre månader senare kapitulerade den tyska armèn.
Vårt fångläger blev befriat.
Kriget var över.
Vi återvände till Amerika, till våra familjer.
Lincoln Scott fick chansen...
att förklara ordet Ära för sin son.
Ära och mod, plikt och uppoffring.
Lincolns son kom att förstå de orden, och det gjorde jag också.
Kodning av ß Team 2003-11-17